Adaptarea Bubuloimare
Cine esti ?
CÁDIZ, SPANIA
SupRip by Driv3r www.titrari.ro
Ce e asta ?
Majestate, l-am prins într-o plasã de pescuit.
Sire, a îndrugat povesti.
Credem cã a gãsit o...
Ponce de León.
Zice cã a gãsit corabia lui Ponce de León.
Sau cã a navigat pe ea. Nu, ti-am spus...
Ponce de León a murit acum 200 de ani.
Da, dar a murit cãutând ceva, nu ?
Fântâna Tineretii.
Cât de repede poti ridica ancora ?
Odatã cu refluxul.
PIRATII DIN CARAIBE PE APE SI MAI TULBURI
LONDRA, ANGLIA
Executia unui pirat azi ! Vedeti-l spânzurat !
Pirati pãpusi !
Grãbeste-te, tatã, sau pierdem spânzurarea !
Nu e o spânzurare, draga mea, e un proces. Spânzurarea e dupã amiazã.
Se spânzurã un pirat azi !
Haide. Sus cu tine.
Miscã, piratule.
Sau sã spun "Cãpitane Pirat" ?
Haide. Haide ! Sus cu tine.
Liniste ! Ordine !
Liniste ! Liniste !
Acum în fata Curtii,
notoriul si rãu famatul pirat, jefuitor
si tâlhar la drumul mare...
... cãpitanul Jack Sparrow !
Ti-am spus, numele e Gibbs ! Joshamee Gibbs !
De câte ori... ?
Ascultati, prezideazã acest proces...
Ridicati-vã si ascultati, Venerabilul Judecãtor Smith !
Liniste !
Acum...
Ce-avem aici ?
Jack ?
Taci !
Nu-l recunosc.
Nu e nevoie ! Spuneai ?
Jack Sparrow nu e numele meu.
Numele meu e Joshamee Gibbs.
Zãu ?
- Aici scrie Jack Sparrow. - Le-am spus.
Nu sunt Jack Sparrow, pe care bucuros l-as arãta Curtii.
- Dacã m-ar ajuta. - Ar fi o apãrare slabã,
dacã nu vrei sã ti-o iei iar pe cocoasã ca o focã.
Prizonierul pretinde cã e nevinovat
cã ar fi Jack Sparrow. Care e verdictul ?
Fãrã proces ? Dar nu suntem aici sã examinãm dovezile... ?
Prim jurat, verdictul. Vinovat ?
"Vinovat" ar însemna sã fie spânzurat.
Spânzurã-l !
- Vinovat ? - Nu e drept !
Gura !
Joshamee Gibbs, nelegiuirea de care ai fost gãsit vinovat
e cã esti nevinovat cã ai fi Jack Sparrow.
Prin prezenta, îti comut sentinta
si ordon sã fii închis pentru tot restul
vietii tale mizerabile de muribund cu perciuni.
Spânzurã-l !
Gata.
- Prostii ! - Spânzurã-l ! Sã atârne frumos !
Se va aranja transportul prizonierului
la Turnul Londrei.
Mersi mult.
Multumesc.
Sus !
Urcã !
Dar-ar dracii ! Acum mergem amândoi la închisoare.
Nicio grijã. Am mituit vizitiul.
În 10 minute iesim din Londra, ne asteaptã niste cai.
Disearã ajungem la coastã.
Si mai rãmâne sã gãsim o corabie.
- Totul face parte din plan, da ? - Exact.
Am ajuns la Londra azi dimineatã
ca sã salvez un anume Joshamee Gibbs de la o întâlnire cu spânzurãtoarea.
Cum esti încã în viatã,
as spune cã a fost o reusitã pânã acum.
Ce s-a întâmplat cu tine, Gibbs ?
Am crezut cã esti angajat în altã parte sau ocupat.
Da. Dar am stat întotdeauna cu urechile ciulite la vesti despre Perla Neagrã.
Nimeni n-a vãzut în ce port o sã ancoreze.
Dupã aia am auzit un zvon.
Jack Sparrow e la Londra cu o corabie si cautã echipaj.
- Ba nu. - Asta am auzit.
Sigur e cã recrutezi oameni disearã.
La o crâsmã numitã Fata Cãpitanului.
- Ba nu ! - Mi s-a pãrut mie un pic ciudat,
dar tu n-ai fost niciodatã genul previzibil.
Spune-mi ceva.
Mai e vreun Jack Sparrow care-mi terfeleste reputatia ?
- Un sarlatan. - Într-adevãr.
Dar... un sarlatan cu o corabie.
Care are nevoie de un echipaj.
Întâmplãtor, la fel ca mine.
Si tu, Jack ?
Din ce-am auzit ultima oarã, erai chitit sã gãsesti Fântâna Tineretii.
Vreun noroc ?
S-au ivit împrejurãri ce-au obligat un discernãmânt riguros
în privinta discretiei si curajului.
- Adicã te-ai lãsat pãgubas. - Nu.
Sunt la fel de chitit. Al naibii chiar.
O sã gust apele alea, dle Gibbs. Ia aminte la cuvintele mele.
O, cãlãtorie scurtã.
Totul face parte din plan, da ?
Nu.
Tu esti Jack Sparrow ?
Ar trebui sã fie un "cãpitan" pe acolo pe undeva.
Am auzit de tine.
Si tu stii cine sunt eu.
Chipul mi-e cunoscut. Te-am mai amenintat ?
Te afli în prezenta lui George Augustus, duce de Brunswick-Luneburg,
arhi-trezorier si print-elector al sfântului Imperiu Roman,
rege al Marii Britanii, Irlandei si al tãu.
- Nu-mi sunã cunoscut. - Am fost informat
cã ai venit la Londra ca sã procuri un echipaj pentru corabia ta.
Zvon murdar. Neadevãrat.
Atunci m-ai mintit cã esti Jack Sparrow.
Sunt Jack Sparrow, dar nu sunt aici sã procur un echipaj.
Ãla e altcineva.
Altcineva pe nume Jack Sparrow.
Mi-ati adus alt neisprãvit.
Gãsiti-l pe cel real si scãpati de sarlatanul ãsta.
Nu, stai. Stai putin.
Eu sunt Jack Sparrow, singurul si unicul.
Si sunt în Londra.
Ca sã procuri un echipaj.
Ca sã întreprinzi un voiaj
la Fântâna...
Îi scoate cineva, vã rog, lanturile alea infernale ?
Hai, hai !
Stim cã detii o hartã.
Confisc-o si la spânzurãtoare cu el !
Ai o hartã ?
- Nu. - Unde e ?
Adevãrul ? Am pierdut-o.
- Destul de recent, de fapt. - Am un raport.
Spaniolii au localizat Fântâna Tineretii.
N-o sã permit unui monarh spaniol melancolic,
un catolic, sã obtinã viatã eternã !
Stii sã ajungi la Fântânã ?
Fireste cã da. Uitã-te la mine.
Ai putea conduce o expeditie.
Cu permisiunea dv, "Masezut"...
... o sã furnizati o corabie atunci...
... si un echipaj ?
Si un cãpitan.
Bunã ziua, sire.
Dacã pot îndrãzni, de ce nu e omul ãla în lanturi ?
Trebuie încãtusat imediat.
În mijlocul palatului meu ? Nici vorbã.
Hector...
Ce frumos e sã vezi un frate pirat ajuns bine.
Pirat ? Nu. Corsar.
Într-o misiune autorizatã, sub autoritatea si protectia Coroanei.
Asa o fi, dar mai întâi...
Ce s-a ales de Perla mea iubitã ?
Am pierdut Perla, precum piciorul.
- Ai pierdut Perla ? - Da.
Am apãrat-o din rãsputeri, dar, cu toate astea, s-a scufundat.
Dacã s-ar fi scufundat cum trebuie, ar trebui sã fii cu ea la fund.
Cãpitane Barbossa, cu fiecare secundã de zãbavã, spaniolii ne întrec.
Sunt încredintat cã ai sã reusesti si ai sã fii rãsplãtit
cu rangul înalt la care tânjesti.
- A sluji e de ajuns, sire. - Tu, dle, te-ai înjosit.
Jack, nisipul nostru s-a scurs.
Ce e rãu în a trece de partea câstigãtoare ?
Si întâlnesti o clasã de oameni mai frumoasã.
Înteleg tot.
În afarã de peruca aia.
Scapã ! Opriti-l !
- A evadat ? - Lãsati-o în seama mea, sire.
Gãrzi ! Gãrzi !
- Pregãtiti armele ! - Sã trãiti !
Gãsiti-l !
Acolo !
Asta e tot ?
Opriti ! Opriti trãsura aia !
În numele regelui !
La o parte !
Foc !
FATA CÃPITANULUI
Pirat împutit.
Bunã, Jackie.
Bunã, tatã.
Am auzit cã strângi un echipaj.
Dacã o spun atâtia, trebuie sã fie adevãrat.
Am auzit unde te duci. La Fântânã.
Ai fost acolo ?
Ti se pare cã fata asta a fost la Fântâna Tineretii ?
- Depinde de luminã. - Fiule, Fântâna.
Va fi nevoie de lucruri pentru ritualul profan.
Douã potire.
- Pe hartã era unu. - Douã, de argint.
De pe corabia lui Ponce de León. Îti vor trebui amândouã.
- Pentru ? - Ritual. Nu fi prost.
Aflã toate amãnuntele înainte sã ridici ancora.
Sã ridic ancora. Mi-ar plãcea.
Dar pentru asta mi-ar trebui o corabie.
Oamenii ãia de acolo au una.
Recruteazã mateloti chiar acum.
Cupidon mi-a strãpuns inima
Dispretuiesc aurul sclipitor
Si încã ceva, Jackie.
Fântâna o sã te punã la încercare. Ia aminte la vorbele mele.
Am auzit cã recrutezi un echipaj.
Da. Adicã,
Jack Sparrow pregãteste o micã expeditie.
Da' ai tupeu, nu ?
Sã vii aici îmbrãcat asa ?
Ce, esti un sarlatan ?
Ai idee cine sunt, prietene ?
Prieteni !
E un individ aici care si-a uitat propriul nume !
Flãcãi, navighez cu Sparrow.
Cine dã o bãuturã unui matelot ?
M-ai furat si sunt aici sã mã iau înapoi.
Înceteazã.
O singurã persoanã în viatã stie miscarea asta.
Întotdeauna am vrut sã fac asta.
Bunã, Angelica.
Bunã, Jack. Esti impresionat ?
Cred cã era sã te omor o datã sau de douã ori.
Sunt miscat de forma asta de mãgulire dintre cele mai sincere.
Dar de ce ?
Erai singurul pirat pe care am crezut cã-l pot întruchipa.
Ãsta nu e un compliment.
Nu-ti face griji. Te-am iertat cu mult timp în urmã.
- Pentru ce ? Cã te-am pãrãsit ? - Eu îmi amintesc cã eu te-am pãrãsit.
Un domn lasã o doamnã sã-si pãstreze fanteziile.
Uite, Sparrow, atâta timp cât matelotii mei îsi primesc banii,
sunt dispusi sã tolereze orice numãr de ciudãtenii.
Existã o ciudãtenie pe care n-o s-o tolerez.
Voi fi întruchipat ca si "cãpitan". Nimic mai prejos.
Pentru asta ai nevoie de o corabie
si, întâmplãtor, eu am una.
Mi-ar prinde bine una.
Mi s-a spus cã ai fost la Fântânã.
S-au spus multe zilele astea.
- Fântâna Tineretii. - Preaiubitã Angelica, n-ai grijã.
Mai ai câtiva ani folositori.
Întotdeauna atât de fermecãtor.
Nu mi-ai rãspuns.
Apropo de Fântânã. Pierdere de vreme, zãu.
Milady, vãd indivizi care n-aduc a marinari, cu o alurã oficioasã.
Prieteni de-ai tãi ?
Se poate sã fi ofensat fãrã intentie vreun rege.
- Nu te-ai schimbat. - Insinuezi cã ar trebui ?
Da.
M-ai trãdat. M-ai sedus si te-ai folosit de mine.
Nu cunosteam felul bãrbatilor.
Ai dat dovadã de multã abilitate pentru cineva pe care, chipurile, am corupt.
Pericol iminent. Veniti, milady !
Eram gata sã jur credintã, iar tu...
Ce cãutai într-o mânãstire spaniolã ?
Am confundat-o cu un bordel. Din gresealã.
Suntem în dezavantaj.
Vorbeste în numele tãu. Spre deosebire de unii care se prefac cã sunt,
dar nu se aseamãnã,
eu sunt cãpitanul Jack Sparrow.
Cum poti sã spui cã te-am folosit ?
Stii exact cum.
Stiu, dar cum poti s-o spui ?
- Deci, cum e ? - Cum e ce ?
Cu Fântâna.
Ce stii ?
Ai cumva
douã potire de argint de pe vremea lui Ponce de León ?
- Nu. - Bãnuiam eu.
- De ce ? - Aud povesti.
Zvonuri.
Stii, bineînteles, de ritual.
Da, stiu.
Care e ? Ce trebuie ?
O sirenã, Jack.
S-a fãcut o gresealã.
E sentintã pe viatã. Nu moarte. Viatã !
- Barbossa. - Multumesc, dlor.
Presupun cã stii sã faci un lat.
Asta-i o cruzime,
sã silesti omul sã-si pregãteascã propriul streang.
Dormi asa cum îti asterni.
Ce s-a întâmplat cu tine ?
- Unde-i Jack Sparrow ? - A scãpat ?
Sunt presat de timp.
HMS Providence ridicã ancora în zori.
Dacã nu vrei s-o vezi, atârnat aici mort,
cu gura plinã de muste...
... vorbeste acum.
Ia-mã cu tine. Oriunde aratã busola...
Sã te iau unde ? La Fântânã ? Da ?
Acolo se duce Jack ?
Ai ceva sã-mi oferi, Gibbs ?
Ceva mãcar ?
Pe cuvântul meu cã n-ai sã apuci zorii.
Dã-o-ncoa'.
- Prostule ! - Am avut destul timp
sã studiez cercurile alea infernale.
Fiecare rutã, fiecare destinatie. Toate, în sigurantã... aici.
Bun venit înapoi în flota Majestãtii Sale, dle Gibbs !
La apel, matelot !
Da, dle.
Ce ?
- S-a fãcut o gresealã îngrozitoare. - Nu te opri.
- N-ar trebui sã fiu aici. - Multi bãrbati s-au trezit pe mare,
fãrã sã stie ce, când, pentru ce sau de ce.
Fãrã sã-si aminteascã noaptea când s-au înscris
si si-au bãut banii de primã.
Nu, nu întelegi.
Eu sunt cãpitanul Jack Sparrow. Originalul. Unicul.
Scrum. Si plãcerea e a mea. Miscã.
Ce e cu sicriul de sticlã ?
Îti par eu om la comandã ?
- Unde sunt ? - Scuzati-mã, cãpitane Sparrow,
sunt onorat sã vã primesc la bordul
renumitului nostru vas al infamiei, Rãzbunarea Reginei Anne.
Barbã-Neagrã.
Munceste !
- Ciudat individ. - A fost zombificat.
Zombificat.
Lucrãtura lui Barbã-Neagrã. Toti ofiterii sunt la fel.
Îi face mai supusi.
Si vesnic irascibili.
Haide. Freacã.
E pe mare de cinci zile, pe putin.
Da. Îti dai seama dupã mirosul mãrii ?
Dupã mirosul echipajului.
Ce-a fãcut amãrâtul ãla ?
Si eu cum pot evita asta ?
El ? Tip bisericos.
Îi dãdea întruna cu Domnul Atotputernic.
Un obsedat de Biblie pe corabia asta ?
Misionar, dupã el.
Eu am auzit cã a fost capturat într-un raid.
Restul de pe vas au fost ucisi, dar nu si el.
Secundul n-a permis asta
din cauza pozitiei sale fatã de Dumnezeu.
Un secund care se riscã pentru un prizonier.
Nu prea vezi asta.
Secundul e o "ea" ?
Înapoi la muncã !
Usurel înainte.
Esti o mârsavã tâfnoasã, necrutãtoare si fãrã suflet.
- Ti-am spus cã am o corabie. - Nu, Barbã-Neagrã are o corabie
pe care sunt acum prizonier.
Putem face asta.
Fântâna Tineretii. Cum ai vrut dintotdeauna.
Barbã-Neagrã. Edward Teach. Piratul de care se tem toti piratii.
Care învie mortii în timpul liber.
- De mine o sã asculte. - El nu ascultã de nimeni.
Poate de propria fiicã ?
Fiicã, adicã conceputã de ?
Pierdutã de mult. Regãsitã de curând.
Care-l iubeste pe dragul ei tatã din tot sufletul.
- A crezut asta ? - L-am convins.
Atunci el va cãuta Fântâna Tineretii,
sau el si cu tine, nu tu si cu mine.
Nu, asta e partea cea mai frumoasã.
El o sã fie mort.
O sã te ocupi tu de asta ?
Existã o profetie.
Poate tu nu crezi în supranatural.
O, nu, nu, am vãzut un lucru, douã.
Profetia e asta:
Barbã-Neagrã îsi va afla moartea în douã sãptãmâni,
de mâna unui schiop.
De-asta are nevoie de Fântânã.
O, dle Gibbs, ne lipseste o hartã.
Poate esti amabil sã ne dai o directie.
Fii drãgut si toarnã-mi o bãuturã.
Nu ! Suntem corsari, nu pirati, dle Gibbs,
si în numele regelui, ne purtãm ca atare.
Da, cãpitane.
Suntem pe drumul bun, Gibbs ?
Da, e bun. Uite dovada.
Spaniolul.
Tot echipajul la posturile de luptã ! Directia în vânt !
- Tot echipajul ! În vânt ! - Întinde velele, douã noduri !
- Douã noduri ! - Dezlegati tunurile !
- Tunari, la posturi ! - Tunarii sunt pregãtiti, dle !
Asteptati ordinele !
Asteptati !
Tunurile armate. Asteptãm ordinele, dle.
Dle. Ordinele, dle ?
Nici mãcar n-a întors capul.
Fântâna e premiul.
Se pare cã nu meritã nici sã fim scufundati.
Si acum am rãmas în urmã ! Tot echipajul, mai mult avans !
Mergi repede între vânt si maree !
Subiectul, dlor, e revolta.
Una foarte urâtã.
Da. M-am înscris sã navighez sub comanda lui Jack Sparrow, nu a unei prefãcute.
Si o doamnã, pe deasupra.
Si nu s-a spus nimic de echipajul bizar.
Mi se încârligã degetele.
Le-am luat. Pe toate.
- Bine fãcut. - Bravo.
Sã continuãm atunci. Barbã-Neagrã.
- Ce obiceiuri are ? - Stã mai mult în cabina lui.
Exact, mai mult în cabinã. Da, în cabinã.
- Da, dar când iese... - Nu prea iese.
Trebuie sã iasã cândva.
Nu, nu chiar. Nu l-am vãzut niciodatã.
A mai navigat vreunul dintre voi cu el ?
- L-a vãzut vreunul dintre voi ? - Nu, nu chiar.
Stã în cabina lui. Nimeni n-a navigat cu el,
nimeni nu l-a vãzut.
Vesti bune, dlor. Asta nu e corabia lui Barbã-Neagrã.
Nu e Rãzbunarea Reginei Anne.
Ba sigur cã e Rãzbunarea Reginei Anne.
De unde stii ?
Am vãzut numele. În spatele vasului.
Domnilor. Stimatilor. Camarazi recrutati.
Ati fost înselati monstruos.
- Suntem "înselãciti" atunci ? - Da.
N-ati fost informati de destinatia noastrã.
Moartea ne asteaptã
în voiajul nostru spre Fântâna Tineretii.
Ar fi o situatie nefericitã, prieteni.
- Moarte, cu sigurantã. - Grãdina sufletelor nefericite.
- Pieirea noastrã, în cele din urmã. - Doar dacã...
... nu preluãm corabia asta.
Preluãm corabia atunci ! Acum !
Haideti atunci.
Treziti-vã ! E a noastrã !
Dacã ãsta e un vis, poti sã-ti pãstrezi sabia si cizmele.
- Dacã nu e... - E un vis.
Ba nu e !
M-am gândit sã te avertizez cã preluãm corabia.
Nimic personal.
Ar fi mai bine dacã...
... nu te-ai amesteca.
Draci !
Esti ori cu noi, ori contra noastrã !
Nu-s nici cu voi, nici contra voastrã !
Poate face asta ?
E religios. Cred cã asa se cere.
Luptati pânã la amarul sfârsit, prostovani stângaci !
Legati-l bine !
Corabia e a noastrã !
Domnilor...
Sunt uluit.
Stãteam acolo si mã odihneam...
... si brusc am auzit un tãrãboi nefiresc pe punte.
Mateloti care-si abandoneazã postul
fãrã ordine, fãrã permisiune.
Simpli marinari...
... care preiau vasul.
Ce-i asta, secund ?
- Revoltã, cãpitane. - Poftim ?
- Revoltã ! - Da.
Revoltã.
Si ce soartã îi paste pe cei revoltati ?
Stim rãspunsul la asta, nu-i asa ?
Revoltatii sunt spânzurati !
Cãpitane, vreau sã raportez o revoltã.
Îi pot arãta si numi cu degetul.
Nu e nevoie, dle Sparrow.
Ei sunt oi. Tu, pãstorul lor.
V-am spus, dle, ce fiicã încântãtoare aveti ?
O priveliste potrivitã pentru un suflet pierdut.
Nu uita, tatã. Avem nevoie de el.
Dacã nu omor câte un om din când în când.
- Uitã cine sunt. - Lasule !
Nu uitã.
Echipajul vede ce ticãlos esti.
Un las, oricâti ai ucide.
E a doua oarã într-o zi când sunt uluit.
Nu esti uluit, ci speriat.
Nu îndrãznesti s-o iei pe calea cea dreaptã, pe drumul luminii.
Nu, dle. Adevãrul e mult mai simplu.
- Sunt un om rãu. - Si asta.
Poate va trebui sã te omor si pe tine, catihetule.
Sânge latin, ca al mamei ei.
Tatã, te implor.
Iar am uitat de ce e misionarul aici.
Fiica mea se teme pentru sufletul meu sau ce-a mai rãmas din el.
Chiar doresti sã mã salvezi, copilã ?
Orice suflet poate fi salvat.
E adevãrat, tinere cleric ?
Da. Desi în cazul tãu, e putin probabil.
Dar tot mã rog pentru toate sufletele amãrâte de pe vasul ãsta damnat.
Mã dezarmezi cu credinta ta.
Opt clopote !
Care dintre voi, suflete amãrâte, ati stat de pazã ?
- Eu. Eu am stat de pazã. - Tunar...
Tu ?
Da.
Bucãtarul.
Perfect. Coborâti barca lungã !
Întoarce-o !
- De ce faci asta ? - Revoltã. Legile noastre sunt clare.
Legile permit cãpitanului sã arate îngãduintã.
I-am dat acestui om sansa sã-si hotãrascã soarta,
un dar neacordat tuturor.
O, tu acum.
O sansã sã arãti cât valoreazã rugãciunile tale.
Roagã-te sã fie izbãvit de... cel rãu ?
Cursul stabilit !
Opreste-te. Dã-i omului o sansã. Dã-ti tie o...
Stii când mã simt aproape de Creator ?
Când vãd suferintã, durere si chin.
Atunci se vede adevãratul plan al acestei lumi.
Eu îl vãd când, în momente de grea încercare si tragedie,
se aratã bunãtate si compasiune celor aflati la nevoie.
Poate ar trebui sã te rogi sã nu fie rãnit, nu ?
- Te rog, mai existã sperantã. - Din nou !
De fapt, nu mã intereseazã deloc Fântâna,
asa cã dacã tu te-ai hotãrât,
pe mine mã poti lãsa oriunde.
Asta e tot, timonier-sef.
Cuvintele tale te împresoarã ca ceata si te fac greu de vãzut.
Dar tu, marele Barbã-Neagrã ?
Decapitat, se spune. Si, totusi, corpul tãu a înotat
de trei ori în jurul corãbiei si-a urcat iar pe punte.
Si iatã-te aici, fugind speriat.
- Speriat. - La Fântânã.
Timonierul-sef vede lucruri înainte sã se întâmple.
Mi-a prevãzut moartea, asa cã soarta a grãit.
Itele destinului au fost tesute.
Ai o stimã ridicol de mare pentru soartã, prietene.
- Si tu ? - Eu ?
Sunt sceptic în prezicerea oricãrui viitor care mã include.
Ar fi o prostie sã te lupti cu soarta, dar m-ar ispiti s-o pãcãlesc.
O sã ajung la Fântânã. Tu ai sã mã conduci.
Cutitul ãla n-o sã-ti slujeascã mai bine decât revolta plãnuitã.
Revolta mi-a slujit bine.
Am obtinut o audientã la tine.
- Zãu ? - Da.
Ca sã te avertizez.
În privinta secundului tãu
care se dã drept cine nu e.
Spune.
Nu e fiica ta.
Îndrãznesti sã vorbesti astfel despre sânge din sângele meu ?
Dle, femeia e versatã în arta înselãciunii.
Stiu eu. Fãrã sã vreau, eu am împins-o pe calea cea rea.
Însã nu-mi pot asuma meritul
pentru abundentul ei talent înnãscut.
Angelica. Iubita mea fiicã,
singurul lucru bun pe care l-am fãcut în viata asta,
si tu pretinzi cã ai corupt-o ?
Dle, ceea ce e ea e întruchiparea rãului.
Mai de temut decât o fiarã sãlbaticã.
O fiarã sãlbaticã flãmândã, scrâsnind din dinti.
Rãzbunãtoare, flãmândã de...
- Tatã ? - Dulceatã !
Nu e nevoie sã-i faci rãu, tatã.
O sã ne ajute. Nu-i asa, Jack ?
Vezi ? Pânã si acum se gândeste la binele tãu,
zãgãzuindu-ti revendicãrile despre ea.
O sã ne duci la Fântânã. Da ?
Altfel spus...
Dacã eu nu ajung la Fântânã la timp...
... n-ajungi nici tu.
Atunci am sã arunc o privire pe hãrtile alea imediat, nu ?
Dle.
- Da ? - Cãpitane,
cu pãrere de rãu, raportez zvonuri,
în rândurile echipajului, vizavi de destinatia noastrã.
Închide clontul si fã pasi.
- Asa stã treaba, deci ? - Nu din lipsã de respect, dle.
De ce se tem oamenii ? Spune. Rosteste cuvintele.
Golful Whitecap.
Da, Golful Whitecap.
Si toti navigatorii neisprãviti se tem de numele ãsta, si pe bunã dreptate,
desi putini stiu de ce sau îndrãznesc sã întrebe.
Sunt povestile adevãrate ?
Spune ce-ti rãpeste inima viteazã
sau las-o de-a pururi pradã închipuirii.
Sirenele, cãpitane.
Da. Sirenele.
Spirite ale mãrii, pesti diabolici extrem de flãmânzi dupã carne umanã.
Apele cu sirene, asta e ruta noastrã.
Fereste-ti sufletul, Gibbs,
cãci sirenele o sã-ti ia tot restul,
pânã la os.
Usor ! Usor, oameni ! Gãsiti-vã curajul
sau fiti gata sã vã înfruntati teama !
Salvati-vã !
- Om la apã ! - Nu ! Un dezertor.
- Întoarce. - Nu !
Dlor, n-o sã cer niciunui om
mai mult decât poate da, dar cer asta: nu suntem noi oamenii regelui ?
Da.
- Într-o misiune a regelui ? - Da.
N-am vãzut urmã de teamã în ochii spaniolilor când au trecut pe lângã noi.
- Nu suntem noi oamenii regelui ? - Ba da !
La posturi si dati-i drumul !
Înainte, spre Golful Whitecap !
Dati-i drumul, Golful Whitecap !
Vino.
O bãuturicã ?
Vin, muzicã, lumânãri.
Cred cã am mai trecut prin asta.
Da, asa e.
Îmi amintesc bine.
Serpuieli, suciri, rãsuciri, rotiri, zvârcoliri.
Zvârcoliri neîncetate.
Îti amintesti de Saint Dominique ?
Martinica.
Am încercat sã te omor în Saint Dominique.
N-are a face.
Nepotrivit pentru un prim ofiter.
Eu am fost primul ? M-am întrebat deseori.
Poti fi foarte sarmant când vrei ceva.
Greu e sã afli ce.
Atunci adevãrul.
Barbã-Neagrã si-a îndeplinit scopul.
Noi doi putem merge la Fântânã împreunã,
unde o sã ne scãldãm reciproc în portii egale de faimã
si alte desfrâuri.
Si eu am sã-ti spun ritualul Fântânii.
Da. Ritualul profan.
Pot sã am încredere în tine ?
- Am nevoie sã fii de partea mea. - Draga mea Angelica,
noi doi suntem prieteni la cataramã, iubire.
Spune-mi regulile.
Apã din Fântâna Tineretii.
Lacrima sclipitoare a unei sirene.
Potirele de argint ale lui Ponce de León.
Cu obiectele astea...
- Da ? - Cu obiectele astea
poti lua toti anii de viatã ai altcuiva.
Stii ce înseamnã asta ?
Nu putem merge singuri, doar noi doi.
Ritualul necesitã o victimã.
- Pãcat. - Da, este.
Dorinta mea pentru Fântânã s-a diminuat enorm.
Dar e ceva la bord ce-ti doresti.
Si Barbã-Neagrã ?
E în sala hãrtilor. Va trebui sã fim rapizi.
Pãstreazã fiecare corabie ca pe un trofeu.
Ajutã-mã si ti-o promit pe cea pe care o vrei.
Desi cred cã stiu pe care o s-o alegi.
Perla Neagrã într-o sticlã ?
De ce e Perla Neagrã într-o sticlã ?
E si mai enervantã în miniaturã.
- Facem învoiala ? - Te cunosc.
N-o sã furi viata unui om nevinovat.
Dar schiopul ?
Am nevoie de ani.
Nu pentru mine. Pentru tata.
Chiar sunt fiica lui Barbã-Neagrã.
Ai picat în propria capcanã, iubire.
Nu, este tatãl meu.
Minciunile pe care ti le-am spus n-au fost minciuni.
M-ai mintit spunându-mi adevãrul ?
- Da. - Bun siretlic.
- Pot sã-l folosesc ? - Oricum sunt sigurã cã ai s-o faci.
Bineînteles.
Nu renunti la asta ?
Vreau un tatã. N-am avut unul.
Angelica, tatãl tãu, Barbã-Neagrã,
e rãu
si o sã te omoare, dacã se iveste ocazia.
- N-are salvare. - Si cine esti tu
sã stabilesti limitele izbãvirii ?
Mi-ai furat ani din viatã. Îmi esti dator.
Iar tu esti pe cale sã te sinucizi
si n-am de gând sã stau degeaba si sã privesc.
Golful Whitecap !
Tot echipajul pe punte ! La bãrcile lungi !
Întindeti-le drept !
Fãrã încâlceli. Faceti-le frumoase pentru musafirele noastre delicate.
O sã avem nevoie de luminã. De multã luminã.
Veniti.
Simti mirosul ? Ulei de balenã. Arde ca un miracol de la Dumnezeu.
- Poti sã-l faci sã meargã ? - Fãcut de englezi.
Sã nu ne facem sperante.
Luna veche în bratele celei noi.
Prima din vara asta.
Perfectã pentru a vâna o lacrimã de sirenã.
Suntem pierduti. Vin la lumina fãcutã de oameni.
- Rechinii ? - Mai rãu decât rechinii, bãiete.
O sã fim înconjurati de sirene în mai putin de-o orã,
ia aminte la vorbele mele. Si noi suntem momeala.
Am auzit spunându-se cã sãrutul unei sirene apãrã marinarii de înec.
Nu fi prost ! Sirenele sunt femele, fiule,
si încântãtoare ca un vis ceresc.
Dar când vine vremea tãvãlelii, ca sã spun asa,
furã un marinar dintr-o barcã
sau de pe puntea unui vas, îsi fac de cap
si dupã aceea marinarii sunt trasi la fund, înecati si mâncati.
Sau uneori e invers.
- Cântã. - Ce ?
Le place sã audã cântece.
Mã numesc Maria
Preafrumoasã fiicã de negustor
- Mai tare. - Si mi-am lãsat pãrintii
Si 3000 de lire pe an
Cupidon mi-a strãpuns inima
Dispretuiesc tot aurul sclipitor
Nimic nu mã poate consola
Doar marinarul meu curajos
Doamne ajutã-mã !
Uitati. Uitati acolo.
O s-o sperii.
Da, si cãlãtorie sprâncenatã !
Poti vorbi ?
Da.
Esti frumoasã.
- Tu esti cel care cântã ? - Da.
Tu esti marinarul meu curajos ?
- Da, eu. - Controleazã-te !
Nu mi s-a dat foarte mult
în viata mea mizerabilã scurtã.
Dar o sã se spunã
cã Scrum a fost sãrutat de o sirenã adevãratã !
Cupidon mi-a strãpuns inima
Dispretuiesc tot aurul sclipitor
Nimic nu mã poate consola
Doar marinarul meu curajos
Haideti, drãgute fecioare frumoase
Oricine ati fi
De vã plac marinarii curajosi
Ce spintecã marea furioasã
Continuati ! A început !
Aprindeti-l !
Cu curaj ! Împingeti-le spre mal !
Plasele în apã ! Repede !
Retragerea ! Pe uscat ! Salvati-vã !
Retragerea, am spus !
Lasilor ! Înapoi în apã !
N-o sã gãsiti refugiu pe uscat ! Aveti cuvântul meu !
Haide !
Am prins una !
Sunt îndrãgostit !
Verificati rãnitii !
Vedeti dacã mai gãsiti o sirenã în viatã !
Hai, ajutati !
Bravo, matelot.
A vãzut toatã lumea ?
Pentru cã n-o mai fac încã o datã.
Înapoi la corabie. Ne ducem într-un golf ferit. Acum.
- Dumnezeule. E aia... ? - Sirenã.
- Înceteazã nebunia asta acum. - Nu pot.
Ai mers vreodatã pe plajã,
ai privit în urmã si ti-ai vãzut urmele pasilor în nisip ?
Asa este, doar cã urmele pasilor sunt în fata mea.
- O urmã, de fapt. - Golful Whitecap, dle.
Trebuie sã-i dãm zor.
Mergem pe jos. Gibbs, îmi trebuie o directie.
- Dar oamenii, dle. - Sunt deja morti.
- Nu par morti. - Zãu ?
Eu n-aud decât pescãrusi cuibãrindu-se.
Tu ce auzi, dle Groves ?
Pescãrusi... cuibãrindu-se.
- Nimic mai mult. - Directia, Gibbs ?
Dumnezeule !
Capul tãu sau directia mea.
Ori una, ori alta o sã am, nu-mi pasã care.
Echipaj, înainte !
- Rândul tãu, Sparrow. - Chiar era necesar ?
E mai bine sã nu stii locul exact al corãbiei mele.
- Sunt om prudent. - Si eu.
Ce vreau mai întâi...
... e vasul lui Ponce de León.
De ce trebuie s-o luãm cu noi ?
Lacrimile nu rezistã. Ne trebuie proaspete.
Cum era ritualul ?
Apã din Fântânã si o lacrimã de sirenã ?
Si douã potire de argint.
Unul cu o lacrimã, unul fãrã.
Unul cu o lacrimã si apã în amândouã ?
Destul de complicat, nu ?
Amândouã cu apã. Unul cu o lacrimã.
Persoana care bea apa cu lacrima
primeste toti anii de viatã ai altuia.
Câti ani ?
Toti anii pe care i-a trãit
si pe care i-ar fi putut trãi, dacã soarta ar fi fost mai blândã.
Clericule...
Dacã se întâmplã sã-mi meargã prost,
as vrea sã se consemneze
cã sunt pregãtit pe deplin sã cred în orice trebuie
ca sã fiu primit în locul ãla
unde tuturor bunutilor le place sã se ducã.
Avem un cuvânt pentru asta. Poti sã te convertesti.
Mã gândeam cã numai la nevoie.
Timonier-sef !
Nu poate sã respire !
- Are apã. - Are nevoie de aer !
- Deschide ãsta. - O sã scape.
- O omori. - Sprijin pozitia misionarului.
Vezi ?
Înainte.
Exact cum bãnuiam. Nu pe aici !
Ãsta e drumul, nu ?
Bineînteles, dar ar trebui sã ocolim pe la est.
Asta ne-ar scoate de pe drumul potirelor.
- Atunci ne întoarcem. - Nu e timp.
Tu ai insistat sã aduci sirena.
- Nici revolta n-a ajutat. - Mergi ca o fatã.
- Uite cine vorbea. - Cineva trebuie sã se ducã.
Sã ne despãrtim, adicã ?
Sã sãrim, vrei sã spui ? Abia astept s-o vãd si pe-asta.
Sparrow o sã se ducã. Gãseste corabia, ia potirele.
De ce crezi cã o sã se întoarcã ?
Da, de ce crezi cã o sã se întoarcã ?
Nu e de încredere, tatã. Mã duc eu.
Se duce ea.
Cât mai e pânã la Fântânã ?
Nu mai am timp.
O zi de mers spre nord, urmezi râul ãla,
ajungi la o serie de bãlti. Dupã aia esti aproape.
Te duci tu.
Eram sigur cã o sã se ajungã la asta.
Stii senzatia aia pe care o ai câteodatã când esti la înãltime ?
Dorinta de a sãri ?
Eu n-o am.
Îmi trebuie potirele alea.
Trage. Scuteste-mã de cãzãturã.
O sã te duci. O sã te întorci.
Sau o omor.
N-o sã-ti omori propria fiicã.
Timonier-sef, mai adu-mi 6 pistoale,
scoate gloantele din toate în afarã de douã,
dar nu-mi spune din care.
Poti alege, dle Sparrow.
- Da. - Esti sigur ?
Bineînteles cã da.
Din nou.
Haide, nici nu-s încãrcate.
Din nou.
Dacã tii mortis s-o omori.
- De ce n-o lasi sã sarã ? - Ce ?
Dacã sari tu si mori,
o sã aibã si ea sansa.
Din nou.
Dacã sar, o sã supravietuiesc ?
Pãpusa.
- Da, acum o sã supravietuiesti. - Asta e o prostie ! Mã duc !
Ud. Ud din nou.
Mergem mai departe. Spre nord, la Fântânã.
Bine jucat, tatã.
Stiai ce pistoale erau încãrcate, nu ?
Bineînteles, draga mea.
Era bine sã avem o hartã acum.
Sau o corabie.
Opreste-te ! Rãmâi nemiscat.
Sã nu cumva s-o lasi sã-ti atingã pielea.
Ce e rãu la un bãtrân sã aibã un hobby ?
De ce te-ai oprit ? Dã-i înainte !
Poti sã dormi când mori.
Dã-i înainte !
Norocul continuã sã ne surâdã.
Santiago.
Comandatã de renumitul Ponce de León.
Nu e nimeni.
Bun atunci.
Nu trebuie sã ne oprim.
O sã mergi.
Nu pot.
Mergi sau mori.
Pune-ti bratele în jurul meu.
- Nu cer ajutor. - Dar ai nevoie.
- Ne grãbim, da ? - Nu rãmâne în urmã.
Stati aici pânã vã spun eu !
Asa frumusete.
Sigur esti una din creatiile Domnului,
nu o descendentã a creaturilor alea misterioase
care nu s-au refugiat pe Arcã.
Asa frumusete...
... si, totusi, mortalã.
- Mortalã ? Nu. - M-ai atacat.
Tu esti diferit.
Diferit ?
Nu esti ? Tu protejezi.
M-ai împins sã mã feresti.
- Vezi Fântâna ? - Nu, dar suntem aproape.
Adu creatura. Acoperã-i capul.
Are un nume !
Spune-l, rogu-te.
E Syrena.
Ponce de León.
Dacã 40 de pirati ar visa 40 de nopti la comori,
n-ar echivala continutul din încãperea asta.
Tu.
- Tu. - Nu.
- Tu. - Eu am fost primul aici.
- Tu de ce esti aici ? - Barbã-Neagrã m-a trimis.
- Tu ? - Potirele de argint
- pentru suzeran. - O, haide...
Înapoi ! Trebuie s-o echilibrãm !
O sã alunece toatã corabia !
Bine atunci.
Dacã am alege fiecare un obiect de aproximativ aceeasi greutate ?
Pune-l înapoi !
Nu atingem nimic !
Dar ãla ?
Potirele.
De ce sã cauti tu primul ?
Bine atunci.
Împreunã.
Pietre.
Spaniolii.
Ne-au luat-o înainte, prietene.
O sã mã uit pe harta aia. Dacã e ceea ce mã tem...
Mã întreb de ce au lãsat-o.
Nu atinge harta.
Stiu drumul.
Dar vãd si unde o sã-si facã probabil tabãra.
Gibbs, tocmai urma sã te ajut sã scapi din închisoare.
Mi-ai furat harta.
Bun. Mai bine purcedem.
Sirene.
Aveti grijã, bãltile astea sunt adânci.
Dacã scapã, totul e pierdut. Timonier-sef...
Uitã-te. Uitã-te !
Legatã de-o teapã ca sã moarã, sã se usuce la soare.
Doar pe jumãtate în apã. Nu suficient ca sã trãiascã,
dar numai bine cât sã moarã încet.
Gândeste-te.
Semenele tale, ucise, recoltate pentru lacrimile lor.
Syrena, nu vrei sã plângi ?
Toatã lumea moare, pânã si tu.
- În curând, aud. - Ascultã...
Ascultã...
Nu-ti auzi surorile strigând ?
Nu le auzi ?
Nu ne trebuie decât o lacrimã.
Creaturã ordinarã !
Taie-i degetele, unul câte unul !
Scoate-i ochii ca sã lãcrimeze !
Tu ce ai de spus ?
Poate o sã se rãzgândeascã la rãsãritul soarelui.
Da, o sã ardã, dar eu nu pot sã astept soarele.
Poate ar trebui sã facem un foc.
- Nu. - Nu mã contrazice, clericule.
- N-o s-o torturezi. - Ne trebuie o singurã lacrimã.
O sã-i smulg toti solzii, dacã vreau.
Dacã nu-ti place, roagã-te.
M-am înselat. Nu toate sufletele pot fi salvate. Al tãu nu poate.
Priviti, dlor, un fost om credincios.
Creatura aia ordinarã, cum îi spui tu, face cât o sutã ca tine.
Tii la ea ?
O placi.
Si nu nega ce e limpede în ochii mei.
Întrebarea e...
Ea te place ?
Dumnezeule, te place. Avem noroc !
Varsã o lacrimã...
... sau vezi moartea acestui biet suflet.
Dacã ai putea vãrsa o lacrimã,
as fi recunoscãtor.
Tristete, da.
- Dar nu amãrãciune... încã. - Nu de mâna ta !
Timpul si mareea nu asteaptã pe nimeni. Timonier-sef...
Da, sirenele sunt dure.
Toate.
Legati-o ca pe celelalte. Si scãpati de ãsta.
- Esti încrezãtoare ? - Da.
Sunt femeie. Ea, la fel.
Ce joc faci, Jack ? Te dai cu Barbossa.
Existã o fatã...
... o femelã, de sex opus.
- Când nu existã ? - Poate ar trebui sã spun "domnitã".
Salvezi o domnitã ? Asta-i ceva nou.
Da, dar se poate sã-i fi fãcut un rãu acelei domnite
- cu multe luni în urmã. - Ia zi.
Gibbs, asta e femeia din Sevilla.
Te-ai prefãcut cã o iubesti, dupã aia ai pãrãsit-o si i-ai frânt inima.
Mai rãu. Se poate sã fi avut, pentru putin timp...
- ... rãscoliri. - Rãscoliri ?
- Rãscoliri. - Sentimente, vrei sã spui ?
Nu chiar sentimente, mai degrabã...
Bine, sentimente, fir-ai sã fii.
Si totusi ai pãrãsit-o ? O, ce josnic.
Multumesc.
Furisat sau fortã.
Preiau eu de aici, având în vedere starea ta.
N-ai termite, nu ?
Apreciez grija ta,
dar am sã-ti tin de urât chiar si-asa.
Stai aici, locotenent comandant. Asteaptã semnalul meu.
Acolo. Ãla. Ãla e liderul.
Uitã-te la cortul lui pentru cã acolo...
Nu, stai. Doamne, chiar ele trebuie sã fie.
Sabia ta miroase ciudat.
Da. Otravã din mãruntaiele broastelor otrãvitoare.
O singurã zgârieturã si esti mort în câteva minute.
Te superi dacã o îndrepti în altã parte ?
Nu-mi plac broastele.
- Ce faci ? - Planific o rutã de evadare.
- Nu asa faci tu ? - Ba da.
Sau uneori improvizez.
Si acum ?
Ne deplasãm, încet si usor.
De parcã aici ne e locul.
- Îmi pare rãu, Syrena. - Philip, trãiesti.
- Da. - Ai venit dupã mine.
De ce ?
Esti diferitã, nu ?
Nu stii de bunãtate ? Compasiune ?
Lacrimi de durere, niciodatã.
Sirenele sunt prea dure pentru asta.
Dar lacrimi de bucurie...
Oricum se spune cã astea sunt si mai potente.
Syrena, pe cuvântul meu, n-am avut legãturã cu asta.
Dã-i drumul. Nu mai ai nevoie de ea.
Sã-i dau drumul ? Nu.
Strângeti-i legãturile. O lãsãm cu semenele ei.
Cum e cu ruta de evadare ?
Ai sansa sã improvizezi.
Încerc.
S-ar putea sã reusesc sã-mi eliberez o mânã.
Ai un cutit. Foarte bine.
Ceva mai bun.
Vreau si eu unul din ãla.
Pentru rãzbunare. Dulce si curatã.
- Rãzbunare ? - Haide, haide, Hector.
Dacã vroiai potirele,
ai fi vãzut cã nu mai sunt.
Tu stãteai la pândã. Dupã Barbã-Neagrã.
Regele George. Corsar. Perucã.
Teatru ieftin.
- Nu cred. - N-ai fost acolo în noaptea aia.
- Când Perla a fost pierdutã. - Luatã, nu pierdutã.
Eram pe coasta Hispaniolei când am fost atacati.
Nicio provocare sau avertisment, nicio ofertã de tratative.
Am fost atacati cu focuri de tun.
Si dupã aia marea de sub Perlã a început sã se tulbure.
Perla se clãtina si devia violent.
Fiecare scândurã, barã,
cãprior au început brusc sã scârtâie.
Velatura prinsese viatã.
Propria corabie s-a întors împotriva noastrã,
încâlcind echipajul, înfãsurându-se în jurul lor ca serpii.
Si în jurul piciorului meu.
Dar bratele-mi erau libere si sabia la îndemânã.
Eu sunt stãpânul corãbiei mele, nu Barbã-Neagrã.
Eu sunt stãpânul sortii mele, nu Barbã-Neagrã.
Asa cã am fãcut ce trebuia.
Am supravietuit.
Asadar... nu cauti Fântâna.
Nu-mi pasã de regele George sau de povestile de tavernã
care-ti dau speranta unui picior vindecat,
dar mi-as da bratul stâng pentru o sansã sã-l omor pe Barbã-Neagrã.
- Nu dreptul ? - Am nevoie de bratul bun
ca sã-i înfig spada otrãvitã în inimã.
O sã am grijã sã ai sansa, prietene.
Scapã prizonierul.
Scapã ! Rãspânditi-vã ! Gãsiti-l !
Du-te ! Du-te !
Nu trageti ! Îl vreau în viatã !
Am bãnuit eu cã ãla a fost semnalul.
- Hai ! Pregãtiti-vã de plecare ! - Dusmanul o sã vinã curând.
Îmi pare rãu de potire, dar am o întâlnire.
- Nu mã mai întorc. - Nu e nevoie.
- Sã bem ceva ? - Bem la Fântânã.
Cum de nu ne întâlnim niciodatã fãrã sã îndrepti ceva spre mine ?
Ai adus potirele, Sparrow ?
Da. Hei !
- Vãd cã ai adus un prieten. - Da.
Si schiopul e aproape. Da ?
Da.
Înainte sã le înmânez, am una, douã conditii.
- Zi-le. - În primul rând,
îmi vreau busola înapoi. Nu, asta e în al doilea rând.
În primul rând, jurã
cã n-o sã-i faci rãu Angelicãi.
Nu jur nimic unuia ca tine.
Dar nu mã costã nimic sã recunosc
cã n-a fost niciodatã în pericol.
În al doilea rând atunci, înainte în primul rând,
îmi vreau busola înapoi.
Te rog. O merit.
Ai idee cât de greu a fost sã prind porcul ãla împutit ?
Nu pe ãla mare, pe ãla cu patru picioare.
Multumesc. Si în al treilea rând, dle Barbã,
existã momente, nu foarte des,
când mã gândesc la ticãlosiile mele odioase,
dintre care cea mai mare e cât de rãu l-am tratat pe dl Gibbs.
- Secundul meu loial. - Da ! Acum aduci vorba...
L-am lãsat în temnitã. Nu mi-a pãsat.
Tot nu-mi pasã. Ideea este, însã, cã trebuie sã-l eliberezi.
- Asta e tot ? - Cred cã da.
Repede, sau porcul fuge si baftã cu recuperatul potirelor.
Jack, dacã ti-e tot una...
S-a fãcut.
Dã drumul porcului.
Poate, dacã nu te superi, as putea veni cu voi...
Asta o sã te conducã spre libertate, prietene.
As fi pututjura cã e pe undeva pe aici.
Nu trebuie sã ne oprim.
Aha ! Se înfundã.
Ti se înfundã.
Se înfundã.
Încep sã cred cã nu stii unde mergi.
Se spune cã nu destinatia conteazã, ci cãlãtoria.
Potirele, te rog.
Dati-vã înapoi.
Jack...
... ai vãzut vreodatã, de fapt...
... cu ochii tãi Fântâna Tineretii ?
Vrei sã repeti întrebarea, te rog ?
Timonier-sef...
Stai, stai ! Stai.
"Apa vietii"
Dle Scrum...
- ... te superi ? - Stãpâne ?
Atât de frumoasã.
Sparrow, eu am sã fiu primul care gustã apele alea !
Tatã...
Schiopul.
- L-ai adus aici. - De ce as face asta ?
Edward Teach !
Pentru delicte comise pe mare,
prin autoritatea acordatã mie de Majestatea Sa, regele,
si cu o cantitate bunã de satisfactie personalã,
te dau în custodia Curtii
si te declar prizonierul meu.
Sarcina mea s-a încheiat, nu-i asa ?
Aceste delicte includ, dar nu se limiteazã la: piraterie, trãdare,
crimã, torturi dintre cele mai atroce,
inclusiv furtul inuman al unui picior drept pãros, folosit si deformat.
Tu... îndrãznesti sã înfrunti sabia asta ?
Atât de departe de corabia ta ? Da.
Da, asta o fi suflarea rece a sortii pe care o simt pe grumaz,
dar, pe Dumnezeu, o sã mai duc o ultimã luptã.
Omorâti-i pe toti !
Stati putin.
Trebuie sã înteleg ceva.
Bun, deci voi o sã luptati contra lor
si ei, contra voastrã,
doar pentru cã el vrea sã-l omoare pe el ?
Unde e logica ? Exact.
Eu zic sã-i lãsãm pe ei sã se lupte, în timp ce ne relaxãm,
privim si bem ceva. Punem niste pariuri !
Da.
- Omorâti-i ! - Fãrã milã !
Dã-te de pe mine !
Scrum, potirele !
Si lacrima ! Vino !
Dã-o-ncoa'. Lacrima. Asa, bãiat bun.
Mi-e mai fricã de ea decât de tine.
Dã-o-ncoa'. Asa, bãiat bun.
- Potirele, te rog. - Îmi pare rãu, Jack.
Ti-am spus, am nevoie de ani. Si acum, ai tãi sunt numai buni.
Doamne, n-o s-o iei.
Dacã ai luat-o, o sã o dai înapoi.
Dã-o înapoi...
Dã-o înapoi, te rog.
Mã asteptam ca soarta sã lupte mai mult.
N-o sã vãd rânjetul ãla pe fata ta când te rãpun.
Uitã-te în spatele tãu, Edward Teach.
Pãmântul ãsta se revendicã în numele glorios
al Majestãtii Sale, regele George...
Sã noteze cineva curajul acelui om.
Senorita, potirele, por favor.
Numai Domnul poate da viatã vesnicã, nu apa asta pãgânã.
Distrugeti templul ãsta profan !
Fântâna !
Esti un prost.
Cauti în locul ãsta ceea ce numai credinta poate da.
Credinta ? În credintã e destulã luminã ca sã vezi,
dar destul întuneric ca sã orbeascã.
Ce lucru diavolesc e ãsta ?
- Pentru Perlã. - Ce ai fãcut ?
Angelica ! Nu ! E otravã !
Nu-s asa prost sã-l înfrunt pe Barbã-Neagrã
fãrã un mic avantaj veninos.
Revendic corabia si echipajul lui Barbã-Neagrã
si sabia lui, drept platã pentru piciorul meu lipsã !
Nu-mi irosi lacrima.
Bea ãsta. Ãsta are lacrima.
Tu trebuie sã-l bei pe celãlalt.
Nu vã pot salva pe amândoi. Unul dintre voi trebuie sã se sacrifice.
Ia-l tu, tatã, pentru sufletul tãu.
Cãpitane Teach, e pe moarte. Trebuie sã-ti salvezi fiica.
Ãsta ia viata ?
Ãsta are lacrima si dã viatã ?
Da, grãbeste-te !
Salveazã-mã, copilã.
Te iubesc, tatã.
Stati putin.
De fapt, se poate sã fi fost invers.
Cupa asta avea lacrima, cealaltã avea restul...
Sarlatanule !
- Diavole ! - Tatã !
Ticãlosule ! Cum ai putut ?
Tatãl tãu te-a salvat.
Poate sufletul lui e acum izbãvit.
Esti rãnit.
Numai trupeste.
Mintea mea e împãcatã, datoritã tie.
- Mie ? - Da.
Eram pierdut.
Vântul, mareele...
... ar trebui sã reînnoiascã credinta unui om.
Dar pentru mine, numai tu.
Philip, te pot salva.
Trebuie doar sã ceri.
- Caut un singur lucru. - Ce anume ?
Iertare.
Dacã nu eram eu, nu ai fi fost capturatã.
Cere.
Mã ierti ?
Te urãsc.
Pe cel care ti-a salvat viata ?
Anii pe care-i am, furati de la propriul meu tatã !
Eu doar l-am ajutat pe Barbã-Neagrã sã facã ce-ar trebui sã facã orice tatã.
Esti crud si prost.
Un pistol, un glont.
Ca sã mã omor înainte sã mor de foame ?
Nu esti de încredere, iubire.
De altfel, asta e o rutã circulatã.
Poti face semn unui vas în trecere.
Sau poti înghiti glontul proverbial.
Cum o sã mã eliberez de legãturi ?
Te-ai eliberat acum jumãtate de orã.
Ai asteptat momentul precis ca sã mã ataci.
Recunoaste, Jack.
- Încã mã iubesti. - Dacã ai avea o sorã si un câine,
as alege câinele.
Comoarã ! E un cufãr cu bijuterii
ce au puterea sã stãpâneascã vântul si mareea !
- Inventezi ! - Stai !
Sunt însãrcinatã. E al tãu.
Nu-mi amintesc sã fi...
- Erai beat ! - N-am fost niciodatã atât de beat.
Asteaptã !
Vreau sã-ti spun ceva.
Ceva ce am vrut sã-ti spun din clipa în care ne-am întâlnit.
Spune.
Te iubesc.
Si eu la fel.
Dintotdeauna. Si întotdeauna.
Trebuie sã plec.
Nu s-a terminat !
N-ai nimerit !
Rãzbunarea e a mea !
Dle...
Am gãsit asta sub punte.
Echipaj ! Navigati contra vântului !
La treabã, gândaci afurisiti !
Coroana mi-a slujit bine.
Dar acum, pe zeii mãrii si cerului,
stabiliti cursul spre Tortuga !
Gibbs, lup de mare nãtâng, ai ajuns !
Da !
Si sper cã ne-a iesit un profit
- din întreprinderea noastrã comunã ? - Clãteste-ti ochii.
Busola m-a cãlãuzit numai bine.
Si oamenii lui Barbã-Neagrã care pãzeau corabia ?
Am aplicat aceeasi manevrã pe care am perfectionat-o în Noua Guinee.
Era pãcat sã lãsãm o întreagã flotã în urmã.
Într-adevãr.
Urãsc maimuta aia.
Deci Perla... Ai idee cum s-o scoti ?
O sã ne trebuiascã o arbaletã, o clepsidrã, trei capre,
unul din noi va trebui sã învete sã cânte la trâmbitã, cât celãlalt face asa...
- Stiu eu un om cu o caprã. - Bine. Eu pot sã fac asa.
Jack, trebuie sã întreb.
Aveai potirele, apa, lacrima...
Ai fi putut trãi poate pentru totdeauna.
Fântâna te pune la încercare, Gibbs.
Dar e mai bine sã nu stii care clipã îti va fi cea de pe urmã.
Fiecare bucãticã din fiinta ta,
vie pânã la infinitul mister al existentei.
Si cine spune cã n-o sã trãiesc pentru totdeauna ?
Descoperitorul Fântânii Tineretii.
N-am niciun cuvânt de spus, Gibbs.
Duc o viatã de pirat.
Pricepi ?
SupRip by Driv3r www.titrari.ro
Adaptarea Bubuloimare